9. Foreløbige subjekter
og infinitiver: Om at have en stedfortræder
Om eftermiddagen kom alle børnene fra Ronjas klasse med til skovsøen
for at bade, og alle måtte dykke ned i bæverboligen og ride
på flodhestene. De voksne foldheste kunne have 3 eller 4 børn
på ryggen på én gang, og bruges til vandrutsjebane.
Det havde været meget sjovt, og Grammy var lidt ked af det, da han
skulle sige farvel til alle sine nye venner om aftenen. Næste dag
skulle de nemlig flyve tilbage til Sydafrika.
"Vi kommer og besøger dig," trøstede Ronja og Michael ham.
"Når det bliver vinter i Danmark og sommer i Sydafrika!"
Vejret var klart, da de fløj sydpå over Afrika, og
man kunne se skove, sletter og søer. "Det er sjovt at flyve," sagde
Grammy. "Men det er trist at flyve bort fra sine venner."
"Tegn nogle træer," foreslog flodhestemoren. "Så du kommer
på andre tanker!"
Grammy prøvede. Men det gik galt med det samme. Hvad er subjekt
i Det er sjovt at flyve?" ville han vide. "Det burde være
det, men hvad er at flyve så? Det er jo egentlig at
flyve, der er sjovt, ikke det'et som sådan."
Flodhestefaren blandede sig. "Begge dele er subjekt," sagde han. "'Det'
er et såkaldt
foreløbigt subjekt , og at flyve
er det rigtige subjekt. Vi kan markere det foreløbige subjekt med
en parentes."
Men Grammy var ikke tilfreds: "Kan det virkelig passe? Flyve er
jo et verbum, så det burde fungere som verbal, ikke som subjekt.
Hvis at er en konjunktion, er der jo næsten tale om en lille
flyve-sætning."
"At kunne godt være en konjunktion," indrømmede faren,
men jeg tror ikke, at det er tilfældet er. Jeg tror at at
bare markerer at flyve ikke er noget finit verbum, som man
jo ellers skulle forvente det af det første verbum i en sætning.
Flyve er det man kalder et verbum i infinitiv, og at er en
infinitvmarkør, og tilsammen udgør de en lille gruppe
med flyve som kerne. Og det er den gruppe jeg tror er subjekt, ikke
verbal.
De eksperimenterede lidt med forskellige træer, og blev så
enige om, at man ikke kunne have konjunktioner før infinitiver,
eller verbaler uden sætninger.
![](grammy/T-Det_er_sjovt_at_flyve.gif)
"Men hvis at flyve får nogle andre sætningsled, som
fx adverbialer ( ), med sig i en lille infinitiv-sætning,
bliver at flyve et verbal ( ),
og vi får en subjekt-sætning," sagde Grammy, og tegnede
endnu en sætning:
![](grammy/T-Det_er_sjovt_at_flyve_over_Afrika.gif)
"Ja," sagde flodhingsten. "Og pudsig nok har din fine subjekt-sætning
ikke selv noget subjekt! Mon det er normalt for infinitiv-sætninger?"
Diskussionen blev afbrudt, da stewardessen kom med det vegetarmad de
havde bestilt: ålegræspandekager og lotusis. Det smagte godt,
og Grammy blev mæt og træt. Han lænede sig op ad vinduet
og lod blikket strejfe over den afrikanske savanne nede under flyet. Han
fik øje på elefanter og giraffer, og en gang så han
en gnuflok krydse en flod. "Han må have drømt om infinitiver,"
tænkte hans far, da Grammy vågnede fra sin middagslur og konstaterede:
"Det er jo ikke en selvfølge, at infinitiver har infinitivmærke!
Og jeg tror heller ikke, at de altid mangler et subjekt. Især ikke
når de styres af se og høre og føle:"
![](grammy/T-Grammy_saa_gnuflokken.gif)
"Du har ret," indrømmede faren. "Men det er nu alligevel en mærkelig
slags subjekt. Hvis det nu fx ikke var en gnuflok, men en af dine nye venner,
Ronja eller Michael, der krydsede floden, så ville du kunne se at
subjektet står i akkusativ, - ikke nominativ, som det plejer."
![](grammy/T-Grammy_saa_Ronja.gif)
De spurgte stewardessen, da hun kom forbi næste gang med et glas
saft til Grammy, og hun havde en forklaring: "Det er fordi Ronja/hende
ikke kun er subjekt i krydse-floden-sætningen, men samtidig
objekt i Grammy-så-sætningen. Og objekter må jo
gerne stå i akkusativ. Man kalder det akkusativ med infinitiv,
og det findes i mange sprog. Og man kan tegne et træ, hvor
Ronja/hende er objekt. Prøv bare, hvis du keder dig!"
Det tog ikke Grammy mange minutter at finde løsningen, med et
objektsprædikativ:
![](grammy/T-Grammy_saa_Ronja2.gif)
Efter mange timers flyvning og et par timers lastvognskørsel
var de endelig hjemme ved deres brede afrikanske flod, med de mange plettede
og stribede dyr. Grammy's afrikanske venner kom løbende, da han
hoppede ned fra lastvognen, og de holdt en kæmpe gensynsfest til
langt ud på natten.
Men ind imellem blev Grammy vemodig, og gik en lille tur langs flodbredden.
Han satte sig i sandet og lod blikket strejfe hen over det mørke
vand, der glinsede i måneskinnet. Månen så anderledes
ud end i Danmark, tænkte han, og stjernerne var ikke de samme.
![](grammy/G-nat.GIF)
|